Krakow, rok 1942
Nacisté okupují Polsko
Bylo mi 11 let, když jsem zjistil, jak je nebezpečné být židem.
Jednoho dne si mne otec zavolal do studovny.
A řekl: "Abychom přežili, musíme se rozdělit.".
Začal mi vtloukat do hlavy katolické motlidby.
Abych mohl předstírat, že jsem katolík.
Byl jsem si jistý, že to bůh pochopí
Jednou mě začal zavírat na záchodě když se hádal s mámou.
Jednou jsem slyšel, jak pláčou...
Opravdu chutná svaté přijímání jako tělo a krev?
"Zdávas Maria" Neodejdeš, dokud neskončíš.
"Zdávas Maria, milosti plná, pán s tebou",
"požehnaná jsi mezi ženami, a požehnaný plod života tvého, Ježíš".
"Svatá Marie, matko boží, modli se za nás, v hodině smrti...".
Ne. Ne tak! Musíš být silný.
Přivezl jsem brambory.
Nemůžu zvednout ruce.
Už mě to nenuť dělat.
Maxi! Je tu.
Říkals, že přijede ve čtvrtek.
Chce ho odvezt už teď.
Jestli mám odvézt chlapce, tak teď
Není čas. Musí to být teď.
- Není ještě připravený! Nemá nic sbaleno.
- Profesore ano nebo ne? - Máte pro nás doklady?
Prosím, mám pro všechny.
- Romku! - Sáro, přiveď ho sem.
Nikam nepojede!
- Musíš jet! - Nechci!
Vlez tam!
Prosím...
Tati...
Stop! Doklady!
- Co vezeš? - Brambory.
Zadržte ho! Žid! Žid!
To je on!
- Jdeme. - Jeďte!
Pozdravpánbůh.
- Tak...to je ten chlapec? - Ano.
- Otče! - Ale ne...
Otče, zblázním se z ní. Musíte si s ní promluvit.
- Zase říká, že smrdím. - No možná je už čas skočit do řeky?
- Ale já neumím plavat... - Najdi mělkou vodu.
Když jsme přijeli do vesnice, pan Lipa řekl, že němci rádi jedí a zabíjejí.
Zabavili všechny krávy, kozy i prasata ve vsi.
Władku, otevři bránu!
- Vítám, sousede! Máte hosta? - To je syn sestry mojí ženy.
Přisli o dům při bombardování. Chlapec s námi pár měsíců zůstane.
Roztomilý. Vypadá jako obrázek.
Rychleji, Władku!
Dobře, že pan Lipa umít tak lhát. Řekl: "Odteď jsi můj příbuzný z Krakowa".
Jmenuje se Romek.
Władku, pomodli se.
Blahoslav...blahoslav... ...za to...za te...
- Proč ne on? - Protože to máš udělat ty.
Děkuji ti pane za dary které za chvíli pozříme
z těla našeho pána, Krista. - Amen.
Władku, po obědě půjdeš umýt vůz na nedělní mši.
- Co? - Můžu mu ukázat prase?
Po obědě.
Pojď!
Neříkej o tom nikomu Nikomu! Rozumíš?
Ukrývat prase a žida v jednom domě nebylo nejmoudřejší.
Jestli se o něm němci dozvědí...
- "Všichni kvůli němu zemřeme". - "Je to jen na pár měsíců".
"Władko, ani slovo Tolowi".
Za ukrývání prasat před němci byla smrt.
Ne, Władku! Ne! Přestaň!
Nech ho!
Máma říkala, že svět se obrátil vzhůru nohama.
- Podívejte! Władkův bratranec! - Je to špeh! Chyťte ho!
Je moc hezký! Pověsme ho!
Uklidněte se a pusťte ho.
Kde je Romek?
- Tolo? - Ve chlévě.
- Proč? - Władek ho tam zamknul.
Běžte pro něj.
Rychle!
Přestaňte!
Raději se usmiřte. Rozumíte?
Odpovězte!
Dnes spíte spolu.
Můj bratr umí zlomit nos.
Władku, ukaž mu to, ukaž.
Kdyby mě otec nezadržel.
Bylo by po tobě.
Pojď spát ke mně.
- Zase má noční můry. - Buď zticha.
To proto, že dnes těžce pracovala.
Tolo je hlupák.
Není špatná!
Pěkná, malá broskvička!
V neděli jsem poprvé v životě sěděl v kostele.
Byl jsem vyděšený...
Věděl jsem, že tam budou všechny ostatní děti.
...neboť když pohlédneme na lidi, kterými obklopil se Ježíš...
..vidíme, że všichni byli lidské hyeny.
...hyeny?
Máme těstí, že žijeme. Každý, kdo může denně použít toaletu
by měl být šťastný.
Ale...umíte se smát jako toto málé dítě?
Ne. Všechno co od vás slyším je nářek a stěžování.
Ale kromě toho, každý den máte co vložit do úst...
Jak můžete být tak nevděční?
Jak můžete být tak nezdvořilí vůči bohu?!
Ode dneška začíná katechezy,
za všechny ty ztracené duše, které kvůli válce jestě neprošli prvním přijímáním.
Władku? Pyro?
Mario, Romku a ty, Tolo.
Chci vás vidět ve třídě po dnešní mši.
Buďte tam, nebo jste mrtví.
- Ne. Co je svaté přijímání. - Oplatka?
Tolo myslí, že je to oplatka.
Władku? Co si o tom myslíš?
Romku?
- Tělo i krev Kristova? - Přesně.
Kdo má nůž?
Pyro?
Hlupáci.
Myslíte si, že to co pijeme na každé mši je obyčejné víno?
Ne. To je krev Kristova.
To je tělo Kristovo.
- Můžu už dostat svůj nůž? - Otče! Otče!
Němci hledají prasata!
Nestřílejte!
Ne!
Pane důstojníku, prosím, vemte si prasata a je nechte jít.
Chyť mi ta prasata.
- Co? - Chyť mi ta prasata.
Za každé chycené prase...
...zachráníš jeden život.
Teď jsi lovec prasat!
Davám ti na každé jednu minutu.
Začni.
Máš ještě minutu.
Pojď.
Proč Maria utelka?
Jeji rodiče také tak zemřeli. Někdy se tak chová.
- Byl jsi na vlacích? - Do toho ti nic není.
Spi.
Jakých vlacích?
- To nemůžu říct. - Proč?
Władek mi to zakázal.
Další den, jsem viděl ve stodole kněze.
Asi se hádal s bohem.
Tolo! Tolo!
Znal jsi svého bratrance než k vám přijel?
- Ne. - Hochu, proč nejsi u rodičů?
Před několika týdny náš dům rozbombardovali Němci.
A rodiče...
Máma se zranila a musela zůstat někde jinde.
Měl bys být s rodinou, chlapče!
Jednoho dne nás kněz naučil hru.
A asi v tu dobu začaly Tola napadat divné myšlenky...
Chci abyste si zahráli tuto hru.
Władku, vem si štítky. Jsou na nich jména apoštolů.
Přečtěte si o nich a staňte se jimi.
A přečtěte tuhle knihu. Je s obrázky.
Skoro jste ta prasata chytil.
- Cos říkal? - Skoro jste ta prasata chytil.
Viděli jsme to.
- Vypadni odtud. Ježíš se s holkama nebavil. - Ty vypadni. Nikam nepujdu.
Władku, jeden štítek je čistý. Můžeme tam napsat Ježíše!
- Kněz nám nic takového nenakázal. - Nemůžeš mít apoštoly bez Ježíše.
Dej sem ten štítek!
Dobrá, ten prázdný je Ježíš. Dobře?
Losujeme všichni najednou. Zavřete oči.
Nezapomeňte, bez dívání.
Vrať to!
Má Judazse!
Mužeš si to nechat.
- Kdo vzal Ježíše? - Já.
- Byl můj! - Vrať ho!
- Ne! - Dobře, budeš viset na kříži.
- Celou noc, kdy bude úplná tma - Nevadí.
Władek mě nebude moct zbít ani hodit do vody.
Jsem Ježíš!
Tolo se mě zeptal, jestli chtěl být Ježíš ukřižovaný.
Řekl jsem mu: "Ano, aby zachránil jiné lidi".
Myslím, že jsem odpověděl správně.
- Udeř. Udeř silněji! - Nechci.
Au! To bolí!
Co děláš?
Neříkal jsem to? Hrají si na Ježíše.
Víš...chce to cvičit, aby to míň bolelo.
- Cvičit? - Můžeš dát ruku do ohně.
Nebo...můžeš běhat nahý v dešti.
Anebo si můžeš udělat trnovou korunu.
Pyro! Pyro, pojď sem!
- Přestaň! Jsi opilý! - Zmlkni! Chci mluvit se sousedem.
Bůh buď pochválen.
Sousede, je třeba být velmi opatrný.
Němci jsou všude...
Jsi nekrásnější žena ve vsi.
Promiň, Ženo! Taky jsi pěkná!
Svým způsobem.
Jak ďábel; pěkná žena, pěkná farma, pěkný synovec...
To je všechno?
Je čas vrátit se domů.
Neděláš nějakou hloupost, kvůli které bychom mohl všichni zemřít?
Že ne?
Jdeme!
Otče, Władek říkal, że se Ježíš s holkama nebavil.
Je to pravda?
Jsi pořád Władkovo děvče?
Líbala jsi ho někdy?
Abys mohla k přijímání, musíš být bez hříchu.
Čistá...
- Slyšelals o Máří Magdaléně? - Ne.
Přečti si o ní.
Profesore Pyro, kde se narodil Ježíš?
- Ve Vatikáně! - Takže... byl Italem?
- Ano, otče! - Ne.
Byl Žid.
Žid?
Ticho!
Vstaňte.
Mám nápad. Strávím hodinu ve stodole se svým milým.
A až vyjdu vy budete hrát vesničany a začnete mě kamenovat.
Připraveni?
Nemáš šanci.
Chtěl jsem křičet o pomoc, ale bylo pozdě.
- Co tam dělají? - Leží na sobě úplně nazí.
To je nechutné.
Chceš mě vidět?
- Můžu vidět tebe? - Ne.
Proč?
Proto.
Ukázala ti?
- Viděl jsem ji už dvacetkrát.
Hlupáku. Končím s tebou!
Vojáku, Žid!
Władku, zešílels? Přestaň.
- Pojď! - Moment!
Cos říkal?
- Žid. - Kde? Kde je žid?
Ja jsem žid.
- Opravdu? - Ano.
Ne. Ne není. On žertuje.
Hans, rychle!
Jdu!
Tolo, sundej čepici..
Sundej tu čepici.
- Čarodějnice. - Cos říkal?
Dlouho jsi už nedostal pořádný výprask.
Potřebuju ji!
Musiš s ním promluvit. Podívej, co má v čepici.
Sundej tu čepici.
Tolo, sundej tu čepici.
Proč to děláš?
Od jisté doby jsem sbíral kameny za každý den, který uplynul.
Čas utíkal a kamenů přibývalo.
A stále nikdo nepřijížděl.
Dnes v noci odvezu prase.
- Proč? - Je příliš nebezpečné mít ho tady.
Kluba mi slíbil pomoc.
Prosil, ať se ho zbavím.
- Našel kupce. - Ne...
Všechno co musíš udělat, je stlačit mu silně břicho.
Hotový? Teď!
Silněji!
Tak ne! Tak!
Pojďmě.
Vrátím se ráno.
Pan Lipa byl jako můj otec. Udělal by pro rodinu všechno.
- Buď opatrný. - Budu.
Vstávej.
Vstávej!
Nakrm děti!
Mami, přestaň! Prosímtě, přestaň!
Nevím, co se stalo...
Jel kamsi s kupcem, čekal jsem několik hodin...
...začal jsem ho hledat, a lidé říkali, že němci kohosi zastřelili.
Naložil jsem ho na vůz a přivezl sem.
- To je všechno. - A co peníze?
Kde jsou peníze?
Nic u sebe neměl.
Vstávej. Vstávej!
Pozdravpánbůh.
Podívej se na Tola. Tak moc tě miluje.
Tolo se přitulil k matce, ale nikdy neplakal.
Později v den pohřbu udělal něco hodně divného.
Tolo!
Co to děláš?
Přestaň!
- Zbláznil ses? - Nechte mě!
Co se děje? Cos mu udělal?
- Běhal v dešti.
- Proč jsi ho nechal?
Nenechal. Odvedl jsem ho odtamtud.
Měls na něj dávat pozor! To je vše, co jsem po tobě chtěla!
Odejdi! Odejdi! Řekla jsem - vypadni!
Romku, neodcházej! Ne.
Zase budeš nemocný.
Co se stalo?
- Udělal ti Wladek něco? - Vyhodili mě.
Kdo je to?
Neboj se. Má špatný zrak.
Pojď sem, chlapče.
Blíž.
Chlapec z města.
Lehni si vedle mě.
Jsi celý mokrý.
S Marií jsem se cítil bezpečně. Líbilo se mi,
jak voněla jahodami. Jako moje matka.
Władek jde!
Neboj se. Promluvím s ním.
- Co chceš? - Chci mluvit s Romkem.
Tady není.
Romku?
Tolo onemocněl. Chce aby ses vrátil.
Na tobě mu nejvíc záleží!
Romku? Romku!
Mami...odejdi.
Co?
Prosím, mami.
Romku, omlouvám se.
Mam plán. A jste v něm všichni.
Až přijde ta noc...
Jaká noc?
Ta, kdy budu viset na stromě.
Celou noc.
A zařídím, že se všichni vrátí.
- Kdo? - Všichni.
- Kdo všichni? - Táta...a ostatní.
Budeme se všichni muset vykoupat.
Očistit se?
Očistit se. Abychom byli připravení.
Všichni řekněte "ano".
Ano, Tolo.
Nedám do toho hlavu!
Musíš! Slíbils to Tolovi.
Prosím, udělej to.
Děkuji.
- Teď tě musím políbit. - A ne.
Budu za vás trpět.
Zařídím, aby bylo lépe.
Władku, pojď sem.
- To je Robal. - Zase byl na vlacích.
Držím se daleko od Kluby, ale nemužu utéct jeho synům.
Prosím, prosím. Pan "spožděný apoštol".
Už to nehraju.
Robal říkal, že je to hloupost! Hloupost!
- Co chcete dělat? Zastavit válku? - Slíbils.
Zařiď, ať mi vyrostou zuby. Ať vyrostou.!
Pojď nahoru.
Zavři oči.
Zlý démone, který můžeš za to, že jeho zuby nerostou.
Odejdi!
Nic. Nic!
Umí hovno. A to mělo být snadné.
Tos udělal schválně!
Jakmile odejdeš nebudeš se moct vrátit!
Jdu! Robal měl pravdu.
Banda děcek a holka...
- Pyro! Neodcházej Miluju tě! - Nedotýkej se mě!
Nejsi Ježíš!
A ty bys měl být v jednom z těch vlaků.
Můj nos.
Pyro, neodcházej!
Zlomil mi nos!
Pyro...
Musel jsem to sám vidět.
Lidé říkali, že židi jezdí jen jedním směrem.
- ...skočil za tebou? - Ano.
Kdo je to?
Tati, to jsi ty?
Nikdo tam není.
Byl ses podívat na vlaky?
Dnes také skákali?
Ano.
Říkal jsem to. Říkal jsem, že nevím, co se stalo!
Gniecio prodal prase ve městě! Viděl jsem to!
Člověk ve městě říkal, že tam Gniecia nebyl.
Lhář!
Říkal, že mu prase prodal někdo jiný.
Člověk s velkým knírem, jako ty.
A co uděláte? Udáte mě?
Komu?
To dítě ze sousedtsví...
- Kolik jste na něm vydělal? - Odejdi!
Jak dlouho tu jsi?
Kluba o mně ví všechno. Co teď udělá?
- Asi nic. - Co se se mnou stane?
Netrap se jím. Pojď, něco ti ukážu.
Neboj se. Nejsou ještě posvěcené.
A nebudou - to je jen odpad.
Jsme požehnaní? Nebo jsme jako ten odpad?
Všichni jsme stejní.
Ale ne uplně všichni, že?
Batylin.
Zyta.
Władkův otec.
Rodiče Marie.
Rodiče se pro mě už nevrátí, že?
Pravděpodobně ne.
Co se mnou uděláte jestli se rodiče nevrátí?
Vrátí.
A co když onemocněli? Nebo zemřeli ve válce?
Pořád můžeš zůstat tady.
Sundej boty.
Dobře, můžeš se podívat.
- Co děláš? - Pojď za mnou!
Pojď, neboj se.
Co teď?
Slibuji, že tě budu milovat navždy. A že nemiluju Władka.
Jsem ráda, že jsi k nám přijel, a że tě nepověsili.
Miluju tvůj nos, tvoje vlasy i tvoji kůži.
Teď ty! A nepouštěj!
Slibuji, že pro tebe budu těžce pracovat a budu tě ctít.
Navždy budu tvým chlapcem. Chci říct - synovcem!
Vzdycky jsem si přála vdát se za někoho z města!
Moje ruce!
Tolo se zabral do realizace svých plánů velmi vážně.
Nevím, proč jsme ho tehdy nezastavili.
Silněji.
Chci zůstat sám.
Tati?
Visím...
Hej ty, na stromě!
Jak ses tam dostal?
Jsi vyzáblý. Nedávají ti najíst?
- Co chcete? - Robale, jak se mají ovce?
- Všichni to ví. - Jaké ovce?
- Ovce jsou lepší než dívky? - Raději zmlkni.
Přestaňte.
Zmlkni.
Vypadněte odsud.
Kdybyste se nezabývali kloupostmi, mohli byste vydělat trochu peněz.
- Polib mi. - Jsi hloupý. Jako tvůj otec.
Pusť mě.
Pojdmě odsud.
Jdeme domů.
Władku, co to děláš?
Nech to. Neodvazujte mě!
Tolo, přestaň. Jdeme domů.
Neodvazujte mě. Slíbili jste to!
Ponořili jste hlavu do vědra!
Táta se už nikdy nevrátí.
Zabil jsi ho, Wladku!
Tady.
- Kde je Mosza? - Skočil první.
Najdi ho.
Dej ho sem.
Můžeš jít?
Stát!
Kam jdete?
Co chceš?
Řeknete všechno na komisařství. Jdeme.
Nemáme peníze.
Nemá peníze?
Jestli nás uvidí je po nás.
A zlato? šperky?
Zpomal!
Kluba...
- Kluba zabil tvého otce. - Co?
Slyšel jsem ho v kostele. Prozradil to knězovi.
To Kluba byl ve městě, prodat prase.
Tvé matky?
Matky někoho jiného.
Hej, měštáčku. O čems to v kostele mluvil?
- Špehuješ mě? - Pojďme.
Přestaň.
Řekni co víš, žide!
Robal, přestaň idiote!
Zmlkni.
Hoďme ho tam.
- Ne. - Ano!
- Co děláš? - Ztrať se.
Władku! Władku!
Maria...
Romku!
Buď opatrný, synu. Musíš se starat o matku.
Tola...i Romka.
Otec by na tebe byl pyšný
Pojďme.
Jdeš?
Sundejte boty.
Hlavu dolů. dolů!
Robal!
Nestřelíš.
Zavři mu pusu.
Utiš ho!
My nemáme otce. Tvůj otec nebude mít syna.
Władek, ne!
To je za tebe, tati.
Děj mi tu pistoli.
Nehýbej se!
Ten chlapec okrádá židy.
Pojď sem.
Pojď.
Kolik sis dnes vydělal?
Podívej se na mne.
Vyborná práce, poručíku.
Chceš se projet?
Pojď.
Franzi!
Zastav tady.
Musím ti něco ukázat.
Pojď. Pojď se mnou.
Až řeknu "teď", uděláš to samé co v lese, dobře?
Pojď se mnou
Nikdy jsem nic takového neviděl
Podívej se na něho. Romku? Romku! Teď!
Podívej.
Sundej plášť.
Rychleji.
Teď vestu.
Sundej boty.
Sundej boty!
Pojď sem!
Pane důstojníku jsem polák. Nejsem žid!
Pusťte mě!
Vidíš? Něco našel.
Pěkné.
Hodný hlapec.
Nejsem žid! Jsem polák!
Co se tam děje?!
To je polák!
- Přiveďte ho. - Znám ho, je to polák!
Odkud ho znáš?
- Byl se mnou. - Kde?
V lese.
Uvidíme... Sundej kalhoty.
Promiňte, poručíku. Je mi to líto.
Běž si po svých. Nasaď si kalhoty.
- Tolo! - Chyťte ho!
- Co děláš? - Znám ho.
- Jeho? - Ano.
To je můj bratr!
Pojď sem.
Znáš ho?
Tvrdí, že jsi jeho bratr. Je to pravda?
Tolo!
Chceš jet s nimi? Chceš? Tak buď zticha!
To je můj bratr!
Ne!
To je beránek boží, který platí za všechny hříchy světa.
- Tělo Kristovo. - Amen.
Romku?
Tělo Kristovo.
Amen.
Nikdy nezapomenu na to co se mi přihodilo.
Stejně jako na ty,
kteří mi pomohli zůstat tím, kým jsem.
České titulky: Setrok (icq# 95139677)